Släpp ut mig!
Hjälp mig, nån!
Släpp ut mig!
Din son.
Vi vet att du har varit i kontakt med honom.
- Ni måste låta mig... - När
och hur kontaktade du honom?
Va?
Sex.
Va?
Sex.
Sex personer har tagits den här veckan.
Varelsen som tog din son,
vi förstår oss inte på den.
Men dess beteende är förutsägbart.
Som alla andra djur
äter den.
Den kommer att ta fler söner.
Fler döttrar.
Jag vill rädda dem.
Jag vill rädda din son.
Men det kan jag inte.
Inte utan din hjälp.
Sluta.
Jag vet vem du är.
Jag vet vad du har gjort.
Du tog min son ifrån mig!
Du lämnade honom där att dö!
Du fejkade hans död!
Vi hade en begravning.
Vi begravde honom.
Och nu ber du mig om hjälp?
Dra åt helvete.
Okej, vad vet du?
Ursäkta?
Stammade jag?
Jag berättade ju.
Allting.
Vad vet du?
Jag vet att ni gör experiment med kidnappade små barn
vars föräldrar ni har gjort till grönsaker.
Jag vet att ni gick lite för långt den här gången
och att ni gjorde bort er ordentligt.
Ordentligt. Därför försöker ni sopa igen spåren efter er.
Ni dödade Benny Hammond, ni fejkade Will Byers död.
Ni fick det att se ut som om den lilla flickan rymde. Jag har ju sagt det.
- Jag vet allt. - Vem jobbar du med?
Ingen. Men jag har lämnat allt till min vän på Times.
Han kommer att publicera allt.
Du är bara en pundare.
En småstadssnut som har haft en dålig vecka.
Du tog ett piller för mycket den här gången.
Du begick ett misstag som kom tillbaka.
Inte alls.
Så här ska vi göra.
Ni ska släppa mig och Joyce Byers,
ge oss allt vi behöver, och vi ska hitta hennes son.
Sen glömmer vi att det här nånsin har hänt.
Jaså, verkligen?
Just det.
Nancy? Jonathan?
HAWKINS HÖGSTADIESKOLA
- De är borta. - Va?
Nancy och Jonathan. Bilen saknas.
De pussas nog nånstans.
- Äckligt. - Aldrig!
- Följde de med polischefen? - Jag vet inte.
Va? Såg du dem? Vet du vart de tog vägen?
- Ja. - Vart gick de?
Demogorgon.
Var är flickan?
Du måste ge mig ditt ord.
Ingen ska få reda på det här.
Och de tre andra barnen, de där pojkarna, ska ni låta vara i fred.
Sen berättar jag.
Var ert lilla vetenskapliga experiment är.
- Jag förstår inte. - Vi gjorde en överenskommelse.
Va?
Allt som har hänt här
och det som kommer att hända, ska vi inte berätta om.
Vill du ha igen Will?
Det här stället är inte inblandat.
Det är överenskommelsen. Förstår du?
Vad är det här?
Skyddsutrustning. Atmosfären är giftig.
Men min son är där inne.
Sätt på dig den.
Det här är ett misstag.
Den är borta. Det var väl det du ville?
Och om de hittar pojken?
Det är ingen risk.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Released on www.DanishBits.org
DEL ÅTTA UPP OCH NER
- Hur mår du? - Bra.
Du måste slappna av.
Du måste andas långsamma, djupa andetag. In och ut.
Djupa andetag, in
och ut.
In och ut.
- In och ut. - Det är trollets favoritmat!
- Prinsessa! - Nej, pappa!
- Stekt prinsessa med paprika och sås! - Nej, pappa.
Du!
Du...
Hur mår du?
Vad är det?
- Vad hände? - Jag vet inte.
Mår du bra?
Lugn. Andas bara, vännen.
In och ut. Sakta, sakta.
In och ut med mig. In...
- Allt väl? - Ja.
Kom ihåg...
- Gå in i Wills rum. - Kliv inte på fällan.
Vänta tills jojon rör sig.
Sen...
Okej.
Är du redo?
Ja.
På tre.
Ett,
två...
- Du måste inte... - Sluta prata.
- Jag säger bara att du inte... - Tre.
Hörni! Det här är galet.
Vi kan inte bara vänta.
Vi är på flykt, om du har glömt det.
Skurkarna letar efter oss.
- Och vi vet inte var din syster är. - El hittar dem.
Titta på henne.
Vi borde göra som polischefen sa.
Just det. Vi stannar här och håller El i säkerhet utom synhåll.
Det är det viktigaste, kom ihåg det.
Och hon är ju med Jonathan.
Ja, och hon är rätt tuff nu, så...
Vart ska du gå? Vi skulle ju hålla oss till planen!
Ja. Jag ska bara hämta lite chokladpudding.
Det finns massor av sånt i skolans kök.
Skojar du?
El måste få energi!
Hörde du?
Det var bara vinden.
Var inte orolig.
Mamma säger att lamporna talar när den kommer.
Talar?
Blinkar.
Se dem som larmlampor.
Sitter det för hårt?
Nej, det är bra.
Nancy?
Jonathan?
Är du där? Det är Steve!
Jag vill bara prata!
- Steve, hör på. Ni måste sticka. - Nancy. Vad...
Jag vill inte bråka.
Struntar jag i. Gå.
Hör på. Jag gjorde fel, okej?
Jag gjorde fel.
Snälla du. Jag vill ställa allt tillrätta.
Okej? Snälla du...
Vad har du gjort med handen? Är det blod?
Inget. Det var en olyckshändelse.
- Vad pågår? - Ingenting.
- Gjorde han dig illa? - Nej.
- Släpp in mig! - Nej, Steve!
- Vad... - Du måste sticka härifrån.
Jag ber inte snällt,
- det är allvar! - Vad luktar?
- Är det bensin? - Gå, Steve!
Vänta. Vad är det som pågår?
Du har fem sekunder.
Skojar du? Släpp pistolen.
- Det är för din skull. - Nancy.
- Vad är det? - Nancy.
- Tre. Två. - Nej!
Nancy! Lamporna.
- Den är här. - Vänta. Vad är här?
- Var är den? - Vad?
- Försiktigt! - Var är den?
- Jag vet inte. Jag ser den inte. - Var är vad?
Hallå? Kan nån förklara för mig vad tusan som...
Spring! Spring!
Fort härifrån!
- Hoppa! - Herregud!
- Jösses! Vad i helvete var det där? - Tyst!
Vad gör den?
Jag vet inte.
Hör du nåt?
BYERS SLOTT
Will!
"Jag frågade mrs Spencer vad som gjorde dem röda,
och hon bad mig att sluta fråga.
Jag hade frågat tusen gånger, sa hon.
Det hade jag nog,
men hur lär man sig saker om man inte frågar?
Och vad gör vägar röda?
'Inte vet jag', sa Matthew.
Jag är bara glad att få leva.
Det är en sån intressant värld."
Will!
Det här är galet.
Det är galet!
Vad gör du? Är du inte klok?
Den kommer tillbaka! Så du måste sticka.
Genast.
Var är den?
Kom igen. Kom igen, din jävel.
- Ser du den? - Nej. Var...
Kom igen.
Var är du? Kom igen, bara.
Jonathan!
Dra åt helvete, din jävel!
Steve!
Han är i fällan!
- Den är fast! - Nu, Jonathan!
Hörde du?
Akta er!
- Vart tog den vägen? - Nej.
Den måste vara död.
Den bara måste.
Kom.
Är det där mitt hus?
Den är sårad.
Mamma.
Är det du?
Mamma.
Jonathan?
Kom, Joyce.
Vart är den på väg?
Det där är nog inte varelsen.
CHOKLADPUDDING
Jag hittade dem! Jag visste att hon hade massor.
Hon ljuger jämt och säger att den är slut.
Rena lögnen.
Mike, jag hittade chokladpuddingen!
Mår du bättre nu?
Vad är "putting"?
Pudding, det är chokladröra som man äter med sked.
När det här är över behöver du inte äta skräpmat
och rester som en hund längre.
Mamma är jättebra på att laga mat. Hon kan laga vad du vill.
Våfflor?
Ja, våfflor, men riktig mat också.
Jag tänkte, när allt det här är över,
Will är tillbaka och du inte är en hemlighet mer
kan du få en riktig säng i källaren.
Eller så kan du ta mitt rum, för jag är ändå där nere jämt.
Min poäng är att de kommer ta hand om dig.
De blir som dina nya föräldrar och Nancy blir som din nya syster.
Blir du som min bror?
Vadå? Nej, nej.
Varför inte?
För att
det är annorlunda.
Varför?
Jag vet inte, det är väl inte det.
Det är så dumt.
Mike?
Vänner ljuger inte.
Tja,
jag tänkte,
jag vet inte,
att vi kanske kan gå på Snöbalen tillsammans.
- "Snöbalen"? - Det är en fånig skoldans
där man är i gympasalen och dansar och så.
Jag vet att man inte ska gå med sin syster.
- Inte? - Jag menar,
man kan, men det vore konstigt.
Man går på skoldans med nån som, du vet,
nån man gillar.
- En vän? - Inte en vän.
Mer som en...
Nancy. Vänta, jag kommer strax. Stanna här.
Fort!
Ni två, häråt.
Det här kommer verkligen att ladda upp dina batterier.
- Hör ni! - Vad är det?
De har hittat oss.
Vi vet att de är här.
Västra delen av byggnaden är tom.
Vi har letat överallt. Inte ett enda spår.
Ingenting.
Håll det låst.
Okej.
Hur hittade de oss?
De visste om gympasalen.
Lando.
- Här är de! - Spring!
Kom!
- Där är de. Stanna! - Gå tillbaka!
Spring till vänster!
El, hur mår du?
El!
- Nåt är fel. - Hon är uttömd.
Nej, hon vaknar inte. El!
El! El!
Här är mer blod.
Herregud.
Det är hitåt.
- Hon andas knappt. - Vi måste sticka.
Lämna henne.
- Kliv undan från flickan. - Nej!
Ni måste döda oss först.
- Just det! - Ät skit!
- Nej! - Släpp mig!
- Idiot! - Nej!
- Släpp mig! - Släpp!
Elva? Kan du höra mig?
Elva?
Pappa?
Ja, det är din pappa.
- Släpp mig. - Jag är här nu.
Släpp henne, din jävel!
Du är sjuk, men jag ska hjälpa dig.
Jag ska ta med dig hem, där jag kan göra dig bra igen.
Där vi kan ordna upp allt, så ingen mer blir skadad.
Ond.
Mike. Mike.
Mike.
Blod.
Va?
Blod.
Demogorgon.
Spring!
- Kom! - Spring!
Herregud.
Will!
Will! Herregud!
Will! Hopper!
Herregud! Hjälp honom ut!
Få bort honom!
Jösses.
- Spring! Kom igen! - Herregud!
Håll ut. Vi är nästan framme.
Kom igen.
Hjälp, hjälp.
Lägg henne på bordet.
Håll ut lite till, bara.
Den onda mannen är borta.
Vi är snart hemma, och min mamma
ska skaffa dig en egen säng.
Du får äta så många våfflor du vill.
Och vi kan gå på Snöbalen.
Lovar du?
Jag lovar.
Är den död?
- Fort! - Handraketen! Fort!
Fort!
- Fort! - Ta fram den!
- Ta fram stenarna! - Jag håller på!
- Ge hit en. - Kom igen!
- Döda den! - Eld!
- En till. - Döda den jäveln!
- Döda den! Nu! - Döda den nu!
Ta, ta... Döda den jäveln!
Det funkar inte!
- En gång till. - Döda den!
- Fortsätt! Kom igen! - På, på...
- Döda den! - Kör!
Elva, stanna!
Hej då, Mike.
Inte mer.
El? El?
- El! - Elva!
- El!
Var är du?
Elva!
El?
Gode Gud.
Han andas inte.
Joyce, hör på mig.
Luta hans huvud bakåt och lyft hakan.
Ett, två, tre, fyra. När jag säger till
ska du nypa åt om näsborrarna och andas in i hans mun,
- två gånger. - Okej.
En sekund,
och sen paus.
22, 23.
Och en sekund.
24, 25, 26, 27, 28,
29, 30. Nu!
- Kom igen. - Kom igen.
- Kom igen, grabben! - Will!
Will, hör på mig.
Det är jag, din mamma, och jag älskar dig så.
Jag älskar dig över allt annat.
Snälla...
Blodtrycket sjunker.
Pulsen blir svagare.
Jag älskar dig över allt annat.
Kom tillbaka till mig, snälla. Bara...
- Kom igen, grabben! - Snälla, vakna. Andas.
Andas Will, kom igen!
Värdena sjunker!
Kom tillbaka till mig, andas.
Du måste vakna upp.
Du måste andas.
Snälla, andas!
Snälla!
Såja.
Herregud, såja, såja.
Såja. Andas.
Andas. Kom igen.
Andas, kom igen.
Bra.
Andas bara, Will.
Michael?
Michael!
Michael?
Herregud.
Du mår bra.
- Hej, raring. - Hej.
Var är jag?
Hemma. Du är hemma nu.
Du är i säkerhet.
Jonathan.
Ja, det är jag, kompis.
Vi har saknat dig.
Vi har verkligen saknat dig.
Är du skadad?
Vadå, det här?
Bara ett skärsår. En bagatell.
Du är orolig för min hand...
Du.
Vi...
Vi tog med lite grejer,
så du inte blir uttråkad här.
Så,
jag har gjort en ny musikmix.
Jag tror du kommer att gilla den.
Han är uppe. Will är uppe.
Skynda er.
- Byers! - Var försiktiga.
- Undan. - Grabbar.
Ta det lugnt.
Du anar inte vad som hände när du var borta.
- Galet. - Du begravdes.
- Jennifer grät. - Troy kissade på sig.
- Va? - Inför hela skolan!
Hur mår du?
Den tog mig.
Demogorgon.
Vi vet.
Det är okej.
Den är död.
Vi fick en ny vän. Hon stoppade den. Hon räddade oss.
Men hon är borta nu.
- Hon heter Elva. - Som numret?
Vi kallar henne "El".
Hon är en magiker.
Hon har superkrafter.
Mer som en Yoda.
Hon lyfte en bil med tankekraft och agenter som sköt...
- Den flög över oss... - Och hon klämde...
Det rann blod ur deras ansikten.
Ut ur deras ögon.
- Agenterna skulle ta oss... - Ja.
Kom ut från väggen...
EN MÅNAD SENARE
Nåt är på väg. Nåt argt.
Törstar efter blod.
Det är nästan här.
- Vad är det? - En thessalhydra.
- Inte alls. - En thessalhydra.
Thessalhydran!
- Fasen. - Den ryter av vrede!
- Will, din tur! - Vad ska jag göra?
Eldkulor!
Skjut med eldkulor.
Fjorton!
Direktträff. Vise Wills eldkula träffar thessalhydran.
Den gör en smärtsamt skrik,
och faller ihop på marken.
Klorna griper efter dig en sista gång...
och sen...
Sen...
Lucas skär av dess sju huvuden, och Dustin lägger dem i väskan.
Ni bär ut dem ur fängelsehålan, segerrika,
och ger dem till kung Tristan.
Han tackar er för ert mod och era tjänster.
- Var det allt? - Nej, det blir en medaljceremoni...
Medaljceremoni? Vad snackar du om?
Ja. Fälttåget var alldeles för kort.
- Det var ju tio timmar! - Men det var ologiskt.
- Inte alls. - Den försvunne riddaren då?
Och den stolta prinsessan?
- Och de konstiga blommorna i grottan? - Jag vet inte...
Vad är det för lukt? Har ni spelat eller bara fisit?
Det var Dustin.
- Han fes. Dustin fes. - Okej.
- Det var Dustin. - Moget, Lucas.
- Will. - Käften.
- Kom igen. - Han fes!
- Hej då. - Hej då, Will.
Vi ses, Will.
- Sluta. - Sluta själv.
Sluta själv.
Du skriker! Som en liten tjej.
- Hade ni kul? - Ja.
- Hej, pojkar. - Hej, mrs Wheeler.
Önska er mamma god jul från mig.
- Ja. - Tack. God jul.
God jul.
- Vann du? - Ja.
- Häftigt. - Jonathan, vänta.
God jul.
Jag har inget åt dig.
- Jag känner mig dum. - Nej.
Det är inte direkt en julklapp.
Det är... Du får se.
God jul.
- Är du klar? Kom. - Okej.
Säkerhetsbälte på.
Får jag öppna?
Visst.
Rätt cool.
Ja, rätt cool.
Gav du honom den?
POJKEN SOM ÅTERVÄNDE TILL LIVET
Ska du redan gå, chefen?
Du trodde väl inte att jag ville komma? Jag var bara hungrig.
Så ska det låta.
Din fru har ju inte tid att laga mat åt mig.
God jul, Hop.
Vad är det där?
Är det ditt?
- Ja. - Det är nåt stort.
Var försiktig. Ha inte sönder det.
- Vad håller du på med? - Dokumenterar.
Varför?
Därför.
- Det ser gott ut. - Den här är överkokt.
- Och potatisen är lös. - Mamma.
- Den är så lös. - Det blir jättebra, mamma.
- Det är definitivt en Atari. - En vadå?
Gröna paketet. En Atari.
Jag kände på Dustins idag. Precis samma vikt.
- Verkligen? - Ja.
Vi får väl se, eller hur?
- Inget tjuvkikande. - Jag glömde tvätta händerna. Kommer strax.
Tvättar han händerna?
Mår du bra?
Ja visst.
Det är gott.
Mamma, har Will berättat om spelet?
- Ja. - Vilket spel?
Jag kastade en eldkula på honom och... död.
Vänta, vad är... Menar du...
Nej, bara Drakar och Demoner.
- Drakar och Demoner. Okej. - Kul.